23.976 Romanian RETAiL
JOHN Q
Economia noastră e în declin. Știți cu toții asta.
Aveți cu toții prieteni și știți ce înseamnă să ai datorii.
Când acestea se dublează, din cauza facturilor la electricitate,
unora începe să nu le mai placă.
John...
Ce s-a întâmplat, dragă?
- Ce naiba faceți? - Ce ți se pare că facem?
- Ia stați, e mașina mea. - Banca nu e de aceeași părere.
Dacă e așa, plătește-ți facturile la timp!
Ce se întâmplă!
Am vorbit cu cei de la bancă. Au promis că o să mă ajute.
John, asta a fost acum două luni.
M-am gândit că, dacă suntem restanți cu chiria pe o lună,
trebuie să ne hotărâm între mașina și casă.
- Așa că m-am gândit... - Te-ai gândit...
Și ce-ai vrea să fac? Vrei să ajungem în stradă?
Am ajuns la 20 de ore pe săptămână. Acum angajează mexicani.
John, mi-au luat mașina!
Știu. Încerc să-mi găsesc încă o slujbă, scumpo.
Ce-ai vrea să zic? Că e totul în ordine?
- Perfect! E totul în ordine! - Iar mașina tot a noastră e.
Trebuie să aștept salariul următor. În două săptămâni se va rezolva.
Mikey?
Ronnie Coleman, Mr. Olympia doi ani la rând...
- Stai jos. Mănâncă ceva. - Mănânc.
- O gogoașă nu înseamnă mâncare. - E un mic dejun "continental".
- Acum nu suntem pe continent. - Dar America de Nord ce este, tată?
Ajunge! Până nu mănânci ca lumea, nu pleci la școală!
E valabil pentru amândoi.
Nu-mi vine să cred că tâmpiții ăia ne-au luat mașina.
- Poți să crezi, mamă? - Nu, nu pot.
Ce ne facem? O să faci ceva, nu-i așa, tată?
M-am înfuriat atât de tare și cred c-o să pocnesc pe cineva.
- Ai grijă cum vorbești! - Bine.
Iar te-ai uitat prea mult la W.W.?
Nu m-am uitat la lupte, ci la culturism. E o diferență mare.
Du-te și ia-ți cărțile. O să întârzii la școală.
Mike!
Grăbește-te, puiule!
Poți să mă duci tu la lucru?
"Te iubesc."
- Știu un cuvânt ca lumea. - "Dacă văd o fată..."
Continuă tu... "De care ai nevoie..."
- "Țdradio... " - "Ți-arăt eu".
- Nu, e "țdradio". - "Țăranco".
- Cuvântul e "stație radio"... - E bună, m-ai luat cu asta.
- "Hontinent"... - "Hotinent"?!
Hontinent...
Hortensie?
Am mai vorbit despre asta azi-dimineață. "Hontinen..."
- "Honin"... - Continent.
Ți-am făcut-o! Mamă?
- Hai, mamă. - Nu joc.
- Hai, puiule. - Nu.
Hai, mămico.
Ce zici de un obiect din mașină?
- N-o să râdem de tine. Hai! - Nu o să râdem.
- Te rog. - Bine.
Nu trebuie să știm ce spui. Să spui în așa fel, încât să nu știm.
- "Bhorrrd"... - Cum?
- Ce-ai spus? - Am spus "bhorrrd".
Cum?!
Vă rog să veniți s-o luați pe femeia asta de aici.
Ce, n-am ales cum trebuie cuvântul?
Hai, puiule.
Te provoc la o luptă cu degetul.
- E în ordine. - Unu, doi, trei...
- M-ai bătut. - Unu, doi, trei și câștigă.
Sunt regina acestui sport!
- Știu una bună... - Hai să-ți spun eu una bună.
Te duci la școală.
Mănâncă odată!
Tată!
Am economisit 46$ din alocație. Dacă vrei, ți-i dau.
Serios?!
Suntem o familie. Trebuie să fim uniți.
Așa e. Dar ai câștigat acești bani, așa că păstrează-i!
Ne vedem mai târziu.
- La revedere, Mike. - Nu-mi place să zic la revedere.
- Ai uitat? Ne vedem mai târziu. - Bine. Ne vedem mai târziu.
Mike...
Flex Wheeler, 125 de kilograme...
2% grăsime...
Este!
John!
- Ai luat tu roata mea de polizor? - Ce e?
- Ai luat roata mea de polizor? - Da.
- Serios? - Da, am luat-o în vizor.
Roata de polizor nu e în dulapul meu.
O vrei pe a mea?
Doar doi oameni știu combinația de la dulapul meu.
E roata mea, știi bine.
John! Mă duc afară să fumez.
Ce e cu cravată aia? A murit cineva?
Îți place?
O să port cravată asta la propriile funeralii, dacă nu mă angajează azi.
Unde să te angajeze? Nu sunt posturi.
Am văzut în anunțul din ziar că angajează.
Ia mai lasă-mă...
- Trebuie să mă duc. - Cum așa?
Denise o să mă omoare. L-au luat mașină azi-dimineață.
Doamne!
- Vrei să merg cu tine? - Hai.
Cincizeci de cenți!
E o pierdere de timp.
Patru sute de oameni pentru o singură slujbă? Ia mai lasă-mă...
Slujba asta e pentru fiul, pentru nepotul său pentru unchiul cuiva.
De ce mai dau anunțul dacă nu vor să angajeze, Jimmy?
Ca să ne pună degeaba pe drumuri.
Sunt două variante: "Vă păstrăm cererea la dosar"
sau "Sunteți supracalificat"...
Oricare dintre ele ar fi valabilă, își bat joc de tine!
- Archibald? - Da.
John?
Lucrez în industria grea de mai bine de 15 ani.
Chiar vreau slujba asta! Pot să fac tot ce vreți.
Înțeleg.
Dacă e nevoie, pot să încep de astăzi.
C.V.-ul tău e impresionant!
Ai experiență, asta e sigur.
S-ar putea să fii supracalificat. O să păstrăm cererea ta la dosar.
"Iisus mă iubește, știu sigur..."
"Așa scrie în Biblie..."
Tată?
Meciul începe peste 15 minute. O să întârziem.
"Sunt slabi, dar El e puternic".
"Da, Iisus mă iubește."
"Așa scrie în Biblie."
Aleargă la bază!
Mingea a patra...
- Hai, puiule! - Hai, fiule.
Hai, lovește-o pentru mama, puiule! Hai, Mikey!
Aruncă!
- Nu-ți face griji, fiule. - Ce, ești orb?
Fii atent la minge!
- Nu-mi place ăla. Câți ani are? - Ar trebui să aibă 12.
Pe naiba! Uită-te la el. Între două lovituri, i-a dat și barba.
- Hai, Mikey! - Fă-o pentru mama, puiule.
Sus cotul!
Fugi!
Mike?
- Mikey, puiule! - Chemați o ambulanță!
Să cheme cineva o ambulanță!
- Avem nevoie de ajutor. - Vă rog, ajutați-ne!
Nu respiră.
Hai, veniți cu mine!
Fugea spre baza a doua și a căzut.
Am nevoie de un doctor.
- Iisuse! - Mikey? Ce s-a întâmplat?
- A leșinat când juca baseball. - Pune-l pe oxigen.
- O să se facă bine, nu-i așa? - Trezește-te! Mama ta e aici.
- S-a mai întâmplat până acum? - Nu, doamnă.
- E alergic la ceva? - Nu.
- Vreun medicament în ultimul an? - Nu.
- Are alergie la vreun medicament? - Nu. A leșinat și atât!
Ficatul lui e mărit. Întoarce-l pe partea cealaltă.
- O să se facă bine, nu-i așa? - Pulsul e 150.
Grad de oxigenare 78%, tensiunea e 68 cu 34.
- Ce-a pățit? - Vreți să veniți cu mine?
Trebuie să discutăm ceva.
- Ce anume? - Îl internăm pe fiul dv.
- Va trebui să completați formularele. - Ce formulare?
Fiul dv. s-ar putea să aibă nevoie de transfuzie.
Va trebui să vedem ce grupe de sânge aveți.
- Ne întoarcem imediat, Mikey, puiule. - Ia stați!
- Prenumele, dle Archibald? - John.
- Inițiala celuilalt prenume... - Q... Quincy.
Numele companiei de asigurări?
- Unde e? Se simte mai bine? - Nu știu.
- Așteptăm rezultatele analizelor. - Putem face ceva?
- Cardul dv. - Poftim?
Cardul de asigurări... Trebuie să fac o copie pentru dosarele noastre.
Bună, puiule.
- Ce mai faci, bătăușule? - Nu pot vorbi acum.
Nu-ți face probleme. Odihnește-te. O să scapi curând de aici.
Bine.
- Te iubim, fiule. - Și eu vă iubesc.
Ce e cu toate astea?
Monitorizează semnele vitale ale lui Mike.
Rata respiratorie, gradul de oxigenare și pulsul.
Asta e tensiunea. Diastolică și sistolică.
Am vrea ca tensiunea sistolică să fie peste 90.
Dacă tensiunea scade, va trebui să facem ceva.
- Nu trebuie să mai coboare sub 70. - De ce? Ce ar însemna asta?
O insuficiență cardiacă.
- Am înțeles. - Dacă aveți nevoie de ceva...
Mulțumesc.
- Cum stau cu asigurarea? - El lucrează cu jumătate de normă.
- Ea e vânzătoare. - Putem face ceva?
Trebuie să închid.
Domnul și doamna Archibald... Sunt Rebecca Payne, directoarea spitalului.
Îmi pare bine.
Dr. Turner, șeful de la Cardiologie și medicul lui Michael.
- Îmi pare bine. - Și mie. Soția mea...
Ce face fiul nostru?
Vă rog să luați loc.
Radiografia arată o inimă normală pentru un băiat de nouă ani.
Asta e radiografia fiului dv.
Există niște defecte ale septului.
Aici... Aici și aici.
Acestea au provocat o miopatie care a dus la edem pulmonar
și la o proastă poziționare a ventriculului.
Inima lui Michael e de vreo trei ori mai mare decât în mod normal.
Îmi pare rău.
Nu înțeleg. Explicați-mi ca unui profan.
În esență, inima lui Michael nu pompează destul sânge.
Acesta se acumulează în plămâni, ca într-un burete.
Inima lui se străduiește, dar muncește prea mult.
Are nevoie de o operație?
Nu avem cum să corectăm acest defect.
Inima lui Michael nu mai e bună.
Are nevoie de un transplant sau o să moară.
Stați puțin! Mai sunt și alte posibilități!
Ce posibilități?
Să nu facem nimic. Să-i dăm medicamente.
Să-l facem să se simtă cât mai bine.
Va trebui să vă gândiți la calitatea vieții.
Nu înțeleg.
Am stat cu el și părea că se simte foarte bine.
Părea... Dar când starea inimii lui se va înrăutăți,
va fi din ce în ce mai obosit.
Și va dormi din ce în ce mai mult.
Până într-o zi când va adormi și nu se va mai trezi.
Știu că e dificil, dar trebuie să înfruntați
faptul că nu mai are mult de trăit.
Poate vreți să aibă parte de momente fericite, să vă luați la revedere.
Doamne!
Transplantul e o operație foarte riscantă.
S-ar putea să vă pierdeți fiul pe masa de operație.
Dacă nu face operația...
Dacă nu e operat, cât timp mai are de trăit?
Nu prea mult. Câteva luni sau câteva săptămâni. Poate câteva zile.
Nu plânge...
Îmi cer scuze. Ne e prea greu!
Bine.
Dacă ar fi fost băiatul dv., ce ați fi făcut?
- Aș fi făcut transplantul! - Perfect.
Ești de acord?
Bine. Atunci, să facem transplantul.
- Sigur? - Da.
Mai întâi o să-l trecem pe Mike pe lista primitorilor de organe.
Are grupa B pozitiv, deci va fi în fruntea listei.
Nu e atât de simplu.
Mai trebuie luați în considerație și alți factori,
înainte de a trece numele unui primitor pe listă.
Transplantul e o operație foarte scumpă.
În multe cazuri e absolut descurajantă.
Avem asigurare. E acoperit.
Am verificat, dle Archibald.
Polița dv. nu poate suporta o operație de asemenea amplitudine.
Nu spun că faceți dv. o greșeală, dar eu sunt asigurat.
Fiul meu e acoperit.
Dar dv., dnă Archibald? Sunteți asigurată?
Nu. Sunt angajată numai de câteva luni la magazin și n-am primit...
Nu contează. Avem o asigurare.
Văd că locuința nu vă aparține.
Nu aveți acțiuni, garanții sau investiții.
- Aveți economii de o mie de dolari. - Dar avem o asigurare.
Poate că va trebui să o verificați.
Între timp, noi va trebui să-l tratăm pe bani.
Poftim?
- Cât costă un transplant? - Stai puțin. Lasă-mă să...
Cât costă?
Operația în sine, taxele pentru medici, îngrijirea postoperatorie
și medicația imunosupresivă... Cel puțin 250.000 de dolari.
Dacă optați pentru transplant, e alegerea dv.
Spitalul are o politică foarte strictă pentru pacienții care plătesc cash.
Se cere o primă tranșă de bani înainte de a pune numele pacientului pe listă.
- Cât? - Ce fel de transă?
30%... 75 000 de dolari!
75 000 de dolari pentru a pune numele fiului meu pe o listă...
Fiul nostru e pe moarte, iar voi vorbiți despre bani?
Îngrijirea medicală costă foarte mult.
E scumpă și pentru dv. și pentru noi. Îmi pare rău.
Trebuie să garantați că plătiți acești bani, înainte de a-l trece pe listă.
Dl și dna Archibald? Așteptați, vă rog!
Dacă voi nu vreți să-l tratați, o să-l ducem la spitalul districtual.
- Nu vreți să faceți asta! - Vor trebui să-l trateze.
Nu e adevărat. Transplantul de cord e considerat o procedură opțională.
- Fiul dv. trebuie operat aici. - Ce ar trebui să facem?
Vorbiți din nou cu compania de asigurări.
Și cu cei de la Resurse Umane pentru asistență medicală. Ei au bani.
Mai există și serviciul de asistență pentru copii, precum și Medicaid.
O să găsiți o modalitate să-l țineți aici. Nu acceptați să fiți refuzați.
Polița dv. s-a schimbat, dle Archibald.
În ce fel?
Am schimbat profilul PPO într-unul HMO.
E mai puțin scumpă, dar, din păcate, există câteva restricții.
- Ce fel de restricții? - Lată cum funcționează.
E valabilă pentru cei care lucrează cu jumătate de normă, că dv.
și acoperă numai catastrofele de gradul doi.
Eu nu lucrez cu jumătate de normă. Lucrurile merg puțin mai prost.
Sigur, dar contează câte ore lucrați.
Așa cum am spus, aveți dreptul la maximum 20.000 de dolari.
Poftim?
Dar îmi opriți bani în fiecare săptămână.
Contribui la polița asta de ani de zile.
Corect. De asta vă putem oferi întreaga sumă de 20 000 de dolari.
Vă bateți joc de mine, nu?
Vreți să spuneți că m-ați trecut la jumătate de normă?
Voi ați schimbat profilul! Acum îmi spuneți că nu sunt acoperit?
Chiar dacă am o poliță care spune că sunt?
- Nu pare corect. - Nu este.
Fiul meu e foarte bolnav. Dacă nu sunt acoperit, problema mea e gravă!
Înțeleg, dar nu pot face nimic.
- Puteți face un recurs! - Serios?
Poftim! Durează vreo șapte zile lucrătoare.
Aici scrie că aveți deja asigurare medicală.
- Nu îmi ajunge. - Puținul pe care-l avem e folosit.
- Beneficiați de asistență socială? - Nu.
- Ar trebui să beneficiați. - Dar amândoi suntem angajați.
Păcat!
Îmi pare rău, nu vă pot ajuta. Încercați la spitalul districtual.
Trebuie să vorbesc cu cineva în privința ajutorului financiar.
Nu vreau să aștept.
Am așteptat 15 minute. Nu vreau să mai aștept!
- Nu țip! - Ba da!
Următorul, vă rog.
Ați greșit coada. La ghișeul numărul 15.
- Poftim? - La numărul 15.
Nu.
- Ce nu? - Nu aveți dreptul.
Fiul meu e pe moarte, eu sunt falit. Dacă eu nu am dreptul, cine îl are?
- Îmi pare rău. - Vă pare rău?
N-am nevoie de asta! Trebuie să mă ajutați!
"Cererea dv. de recurs a fost aprobată."
E un recurs.
Recursul se face pentru o clauză existentă deja.
Trebuie să faceți o plângere. Ați completat o cerere greșită.
Trebuie să trimiteți una nouă. S-ar putea să dureze 30 de zile.
- Nu am la dispoziție 30 de zile. - Știu.
M-am săturat să alerg degeaba.
Trebuie ca fiul meu să fie trecut pe lista aceea.
Dle Archibald! Deja ne datorați 30 000 de dolari.
Spitalul s-a străduit din răsputeri să vă ajute.
- Serios? - Da.
Dar și generozitatea noastră are o limită.
Înțelegeți odată că asigurarea dv. nu e suficientă.
La-i!
Chestia asta e a naibii de grea!
La o parte!
"Nu poți spune că nu o să arunci!"
Poți să te oprești.
Să ne rugăm!
În mâinile tale, Doamne, ai primit sufletul lui Iisus...
Primește-o, Doamne, la Tine, pe credincioasa Tiffany.
Ar trebui să încerci să vorbești cu tipul de la știri,
care face toate reportajele speciale.
Individul ăla cu părul mare!
Frumușelul ăla... Cum naiba îl cheamă?
- Lampley... - Tuck Lampley.
Îți dau 20 de dolari pentru televizor.
- E color. - 20 de dolari.
Sună-l, Jimmy.
Vă supărați dacă vorbim în timp ce mergem? Am foarte multă treabă.
- Nu, deloc. - Cu ce vă pot ajuta?
Fiul meu, Mike a avut un atac de cord, în timp ce era la meci.
Eu am o poliță de asigurare completă, dar acum îmi spun că nu vor plăti.
Dar spitalul? Nu acoperă ei costurile?
Nu. Mi-au spus că trebuie să le dau bani.
Altfel, va trebui să-mi iau băiatul acasă și să-l privesc cum moare.
Iisuse!
Ne-am gândit că ați putea face un reportaj special.
Să strângeți donații, să-i scrieți congresmanului dv...
Orice puteți face ne va fi de folos, dle Lampley.
Ceea ce se întâmplă cu fiul dv. e scandalos și vreau să vă ajut.
Trebuie să expun situația producătorilor. Toți avem un șef.
Așa e.
Lăsați numărul dv. de telefon la Karen de la recepție.
Bine. Mulțumesc foarte mult.
Dă-mi 100.
E un inel cu diamant.
Bine, 90. Dă-mi 90.
- O să moară. - Poftim?
- Îl externează. - Cine?
Dr. Turner tocmai a plecat de aici. Ll externează în dimineața asta.
Stai nițel! Nu pot să-l trimită acasă!
Le-am dat bani ieri!
Nu contează, John. Ascultă ce spun.
Îl externează.
Am vorbit cu cei de la spital. O să mă ocup eu de asta.
Tu te ocupi întotdeauna de toate!
- O să mă ocup! - Dar niciodată nu ajunge, nu?
- Trebuie să faci ceva! - O să am eu grijă!
Fă ceva!
Îți merge minunat! Serios! Ai pus pe tine vreo 3 kg.
Ești singurul pacient care mănâncă ce i se dă aici.
Dle doctor, să te întreb ceva. Când o să pot juca tenis?
Nu știai să joci tenis nici înainte de a avea o inimă nouă.
De ce ai juca acum? Apucă-te de tricotat.
- Eu joc tenis. - Nu ne pasă, drăguță.
Întoarce-te la treabă. Mulțumesc foarte mult.
Heidi, aranjează să luăm cu toții masa săptămâna viitoare.
- Pregătesc eu ceva. - În nici un caz!
Și să nu te îmbraci prea sexy în preajma lui, o lună întreagă.
Pentru că mi-a spus că nu te-a trecut în testament.
- Nu-ți forța norocul! - Am dat ieri 6 000 de dolari!
- Pot vorbi cu dv.? - Sigur.
Bine.
- Ai grijă de el! - Mulțumesc.
Denise spune că îl externați pe Michael. E adevărat?
Dle Archibald, eu sunt medic.
Nu iau eu astfel de hotărâri, ci consiliul de conducere.
Sunteți șeful secției de chirurgie.
Dacă recomandați dv. ceva, o să vă asculte.
Eu fac recomandări tot timpul. Dar decizia finală o ia consiliul, nu eu.
- Asta e. Îl trimiteți acasă. - Din păcate...
Putem să facem câțiva pași? Nu o să dureze mult, vă promit.
Bine.
Noaptea trecută am studiat broșură.
În ea scrie că în acest spital se fac peste 300 de operații pe cord pe an.
300 de operații!
De câte 250 000 de dolari. Știți ce mult înseamnă asta?
Am calculat eu!
Înseamnă 75 de milioane de dolari din operațiile pe cord,
iar dv. nu puteți face o operație pe gratis?
- Eu am renunțat la onorariul meu. - Nu v-am cerut asta!
Nu v-a cerut nimeni asta. Pot strânge banii!
Am strâns deja 22 000 de dolari. V-am plătit!
Jur pe Dumnezeu că voi plăti pentru asta!
Dar dați-mi ocazia! Lucrez doar 20 de ore pe săptămână.
Pot face asta! Pot plăti, jur! O să vă dau toți banii!
Nu știu cum, dar promit că o să îi dau înapoi!
Trebuie să aveți încredere în mine. Vă dau cuvântul meu. Vă rog.
Puteți să vă luați mâinile de pe mine?
Am făcut tot ce am putut. Îmi pare rău.
- Nu vă pare rău. - Ba da.
Să intrăm puțin, să discutăm.
Nu vă mai rog. Acum vă pretind!
O să-i dați fiului meu o inimă nouă! Ați înțeles?
Da.
Bine.
Nu vă mișcați!
Stați pe loc!
Nici să nu vă treacă prin cap!
Lăsați mâinile jos!
- Dle Archibald... - Taci!
Știu că sunteți supărat, dar nu puteți rezolva lucrurile în felul ăsta.
- Nu aveți voie pe acolo! - Mâinile sus!
Sus!
- Dă-mi arma! - N-am nici o armă!
- Nu poartă arme. - Bine.
Lasă mâinile jos și așază-te. Nu, ridică-te!
Nu vă dați seama în ce pericol îl puneți pe fiul dv.!
Taci! Nu mișca!
Opriți-vă! Dacă faceți asta, nu mai puteți da înapoi!
Gândiți-vă ce faceți! Trebuie să stăm de vorbă.
Dle Archibald, sper că...
- Înapoi, vă rog! - Poftim?
- Fă așa cum spune! - Înapoi, vă rog!
- Ce faceți? - Vă urmez sfatul.
Nu accept să fiu refuzat.
Individul ăla are armă!
Ce faci?
Treci înapoi! Întinde-te pe burtă! Du-te acolo!
Jos, toată lumea! Pe burtă!
Puneți-vă mâinile sub fund!
Să nu miște nimeni!
Ce faci?
Sângerez! Încerc să-mi cos degetele la loc.
Dle Archibald, oamenii ăștia nu au nici o legătură cu problema dv.
Lăsați-i să plece. Trebuie să fie tratați.
Ești medic! De ce nu îi tratezi tu? Începe cu el!
Ce s-a întâmplat? Mai întâi vrei să vezi dacă e asigurat?
- Mă ocup eu de el. - Bine...
- Soția mea e însărcinată. - Bine...
Domnule, micuțul meu plânge.
Stați puțin! Ascultați-mă!
Spitalul are o nouă politică.
De acum, toată lumea va fi tratată pe gratis. Ce ziceți de asta?
Grozav! Nu mă strânge ca un nebun!
- Cum te cheamă? - Max.
Tu și dr. Turner veniți cu mine!
Ai cheile de la lift?
Întrerupe curentul!
Nu-l scăpa din ochi, Max!
Stai liniștit. Nu pot face asta, dacă te miști.
Îmi amintești de Doogie Howser.
- Noi am venit înaintea lui! - Toată lumea va fi tratată!
Deocamdată nu plecăm nicăieri, așa că stai liniștit.
Calmează-te!
Hope Memorial?
Da, camera de gardă.
Îmi puteți da adresa? Trebuie să ajung acolo.
- Nu. - Poftim?
Nu, doamnă. Spitalul e închis pentru reparații. Sunați la...
Ce vreți să spuneți? E o urgență!
- Ați încercat la Mount Angel? - Nu știu cum să ajung acolo.
De obicei conduce soțul meu. Am nevoie de indicații.
Pe unde veniți?
Luați-o pe Flower, apoi la dreapta și la capătul străzii o luați la stânga.
Ați înțeles?
Ce vrei să fac?
Domnișoară, ieși de acolo!
- Unde vrei să nasc copilul? - Ieși de acolo!
Așază-te acolo!
De necrezut! Locul ăsta e o bătaie de joc!
Bine că nu sunt tăiat. Aș sângera până aș muri! Nu-i așa?
Scuză-mă, frate!
Nu! Trebuie să faci ceva, Steve!
Mișcă-ți fundul și fă ceva!
- Fă ceva! - Miriam, stai jos, te rog!
- Nu vreau să stau jos! - Ce e cu tine?
Stați puțin!
Calmează-te! Să nu naști încă!
- Când ar trebui să naști? - În orice clipă!
Bine. Să nu naști încă!
- Nasc! - Nu încă! Mai ține-l!
Frățioare! Naște, stai nițel!
Scuză-mă, frățioare!
Poți să aștepți nițel? Femeia asta naște!
- Când o s-o vadă un medic? - Stai jos!
- Jos! - E în ordine, omule!
- Doctore Klein... - Vin imediat!
Noi doi nu avem nici o problemă. Înțelegi ce vreau să spun?
Așa e. Nu avem nici o problemă.
Ajutați-mă, vă rog. Vă implor. Micuțul meu a plâns toată noaptea.
- Nu înțeleg ce spuneți, doamnă. - Cred că îl doare aici.
- O infecție a urechii? - Vă implor.
- O poți ajuta? - Eu?
Da!
- Nu pot. - De ce nu?
Nu știu să fac nimic. E prima mea zi.
Să treacă toată lumea în camera cealaltă.
Să treacă toată lumea în camera cealaltă, acum!
O să avem grijă de dv. Promit! Uitați-vă la mine!
Deschideți!
Deschideți! Avem o victimă împușcată. A pierdut mult sânge.
- Duceți-vă la alt spital! - Deschideți ușa!
- Îi cunoști? - Da.
- Ești sigur? - Vin tot timpul pe aici.
Deschide ușa.
- Scoate-ți jacheta. - Poftim?
Scoate-o!
Pune-o jos și dă-te la o parte! Lăsați-l acolo! Plecați! Acum!
Plecați...
- Ce e cu el? - A fost împușcat.
Să-i dăm drumul!
Stai! Vreau să văd ce are în pungă.
Ce ți s-a întâmplat, amice?
Le-am dat toți banii din casă de marcat.
- Dar tot m-au împușcat! - Iisuse!
Trebuie să fie operat imediat. Pot să-l duc la sala de operație?
- Da. - Bine.
- Ce avem aici? - Plagă împușcată în abdomen.
- Știm ceva de la paramedici? - Nu.
- Dle Turner, avem nevoie de ajutor. - Doamne!
Mă ajuți? Unu, doi, trei, ridică!
Mulțumesc.
Nu mă pot ocupa de asta. E o plagă împușcată.
Sunt medic cardiolog, nu de urgențe.
E ca și la mersul pe bicicletă. Gândiți-vă că sunteți plătit.
E ca și cum ai compara merele cu portocalele.
- E pe moarte. Ajută-l! - Aș vrea să-l ajut...
Fă-o!
75 mg de Demerol intravenos și lidocaină 2%.
Nu facem anestezie locală. O să-l adorm.
Când ies de aici, o să dau în judecată și spitalul și compania de pază.
De ce ești așa de sigur că o să ieși de aici?
Începe distracția!
Nu depășiți linia, dle.
Poți să iei mașina de aici? Mulțumesc.
Dle locotenent, avem o problemă.
- Care? - Tipul ăla n-are de gând să plece.
S-a baricadat în camera de gardă și a întrerupt curentul la lifturi.
Dacă spargem ușa, s-ar putea să înceapă să tragă în oameni.
În camera de gardă sunt două camere video de supraveghere.
- Vrem să vedem ce se petrece acolo. - Tu ești șeful pazei?
Nu, Wally Pitoniak. Azi e liber.
A fost până acum. Cheamă-l încoace!
Poți să-mi faci rost de o linie telefonică sigură?
Da.
Unul dintre oamenii noștri e înăuntru. Are un walkie-talkie.
Poate vreți să-l încercați!
Monitorizează toate telefoanele din camera de gardă.
Dacă ridică receptorul, vreau să vorbească cu mine!
Imediat.
- Cine e director aici? - Rebecca Payne, domnule.
Azi e liberă și ea.
- În spitalul ăsta lucrează cineva? - E sâmbătă, domnule.
Și ce dacă? Oamenii se îmbolnăvesc și sâmbăta, nu?
Nu mai plânge.
Gata, nu mai plânge!
Dle Archibald, trebuie să o examinez.
- Unde o duceți? - În sala de consultații de acolo.
Bine. Duceți-vă!
Doamne!
Nu e vina ta!
Scuzați-mă. Cred că logodnica mea și-a rupt mâna.
- Poate să o examineze cineva? - Sigur. Ce s-a întâmplat?
- Un bețiv a trecut pe roșu... - Și a intrat în noi.
- A fost un accident. - Da.
Sunt de la poliție. Vreau să vorbesc cu cel care e șeful!
Răspunde, te rog, la walkie-talkie.
Clădirea e înconjurată.
Nu poate nimeni să intre sau să iasă, așa că te sfătuiesc să-mi răspunzi.
E cineva acolo?
Da.
Sunt lt. Frank Grimes de la poliția din Chicago.
Tu ești șeful?
Da.
Cu cine vorbesc?
Sunt John... Q.
Bine, John Q.
Încă o dată, eu sunt lt. Grimes, dar vreau să-mi spui Frank.
- Poți să faci asta? - Sigur, Frank.
Eu voi negocia cu tine situația ostaticilor.
Sunt polițist de 35 de ani. Numai asta fac.
Nu mă joc și nu trag pe nimeni pe sfoară.
Dacă spun ceva, poți s-o iei de bună.
Să trecem la subiect!
E cineva rănit?
Suntem în camera de gardă. Toată lumea suferă de câte ceva.
- Dar n-au pățit nimic. - Bine.
Cât timp nu se schimă situația, putem sta de vorbă.
Ce vrei?
Să o găsiți pe Rebecca Payne, directoarea administrativă
și să-i spuneți să-l treacă pe copilul meu pe lista primitorilor de organe.
Să-l treacă pe lista primitorilor!
- E băiat sau fată? - Băiat.
Și eu am doi băieți, John. Doi băieți și două fete.
Nu încerca să mă manipulezi. Înțelegi?
Nu-mi place să fiu manipulat. Asta îmi insultă inteligența.
Ușurel, John! Ideea e să nu fii prea enervat.
Mă port așa cum am chef. Mă înțelegi?
Dacă nu capăt ce vreau, o să aveți de-a face cu niște cadavre.
- S-a înțeles? - Te-am auzit foarte bine.
- O să notez. Rebecca Payne, nu? - Da.
Sunt o mulțime de polițiști aici.
- Ești sigur că vrei să faci asta? - Da.
Bine, ai răbdare.
Ești într-o situație dificilă, John. Ai dat de necaz.
Dar dacă o să cooperezi cu mine, o să găsim noi o soluție.
Trebuie să avem încredere unul în celălalt.
- De ce, Frank? - De ce?!
Pentru că asta înseamnă încrederea. Să crezi ceea ce nu vrei să crezi.
Oricum, ce ai de gând să faci?
- Vreau anestezie! - E prea târziu.
- O doare, doctore. - Ieși!
O să fie bine.
- E primul copil? - Da. Sunt cam nervos.
Și eu am fost. Vrei băiat sau fată?
Nu contează. Sănătos să fie. Asta e tot ce vreau.
N-am vrut să bat vreun apropo!
Cine conducea?
- Cine conducea mașina? - Eu.
Ce importanță are asta?
De ce prietena ta e rănită, iar tu nu ai nimic?
Dar asta cum se numește?
- De ce râzi? - Să-i aducă cineva un pansament!
Nu vreau să sângerezi până mori!
Du-te naibii! Doare îngrozitor!
Air bag-ul lui a funcționat, iar el meu nu.
- Ce mașină aveți? - Mercedes 500.
Ai un Mercedes 500?
- Din ce an? - 1986.
E un model clasic.
Mercedes-ul a pus air-bag-uri pentru pasageri abia în 1988.
Te-am prins!
- Ce vrei să spui, John? - Dar tu, Mitch?
Că ți-ai pocnit amica!
Îți place să o bați și toată lumea știe asta!
Eram beat.
Nu fuma aici!
- Scutește-mă! Ajută-mă! - Mă străduiesc!
- Dle Q., pot primi niște apă? - Trebuie să fac pipi.
Mă dor mațele de foame!
Și mie mi-e foame. Să aducem o găleată de pui aici.
Imediat!
- Cum merge treaba? - O să supraviețuiască.
E incredibil. L-a salvat viața!
- Ce e ăsta? - Lasix.
Un diuretic...
Dar îi scade potasiul, așa că trebuie să-i punem și asta.
Și astea ce sunt?
Dopamină pentru tensiune și digitalină pentru inimă.
- Doamne, ce multe sunt! - Da, sunt. Ăsta e un antibiotic.
- Pentru ce? - E profilactic.
- Și astea? - Astea două sunt pentru dureri.
Nu mă simt prea bine.
Ăsta o să te facă să te simți rău câteva minute.
Dar o să-ți dau câteva bucățele de gheață să le rozi.
Ce zici de asta?
Apropo, Mike. A trecut cineva să te vadă.
A spus că ți-e prieten. E aici.
N-am știut dacă să-l las să intre sau nu.
- Ce zici? - E în regulă.
A spus că vrea să-ți țină de urât.
E în ordine.
Grozav!
Mulțumesc.
Copilul meu! Lasă-mă să-l țin!
Lăsați-mă să-mi țin copilul!
Mamă... Vine și tata?
- Da. Vine. - Când? Unde e?
Nu știu. Dar o să vină.
Ce pui la cale?
Nu te interesează. Nu ești bun de nimic!
Ce mai paznic! Ar fi trebuit să-l imobilizezi când ai avut ocazia.
Cum?
Nu-mi risc viața pentru 8,5 dolari pe oră.
Ești nebun?
- Ce naiba faci? - Vreau să ajung erou.
Dacă vrei să rămâi în viață, fii calm și așteaptă "cavaleria"!
Trezește-te! Polițiștii o să intre aici trăgând!
Nu le pasă de copilul lui și când o să-și dea seama, o să ne omoare.
Dacă te prinde cu bisturiul, te face praf!
- Serios? - Da.
Mie nu mi se pare atât de fioros. Clorură de etil...
Pune-le înapoi, înainte să pățim ceva!
Ascultă-mă, polițist de duminică ce ești! Nu sunt tâmpit.
Am o viață care reprezintă ceva pentru mine.
N-am de gând să mor în rahatul ăsta!
Ce mai faceți, băieți?
E adevărat că bărbatul dinăuntru vrea ca fiul lui să fie operat?
Ce mai faci?
Domnule inspector Monroe, știți ce fel de armă are?
O să vă anunț când o să aflu.
Veți fi primi care vor afla. O să vă spun mai târziu.
- Mă bucur să te văd, Gus. - Ce faci, Frank? E cald.
- Da, este. - Așadar...
- Cam devreme pentru artileria grea. - Poate că da, poate că nu.
- Ce se întâmplă? - Vezi și tu.
Înăuntru e un tată foarte supărat. L-am dat timp să se calmeze.
Să nu-l lăsăm prea mult. Să terminăm totul rapid și în liniște. Bine?
- Ăsta e planul. - Bine.
În cazul ăsta, eu am venit să-mi ofer sprijinul.
N-am nevoie de bonă, Gus. Totul e sub control.
- Serios? - Da.
Bine.
Nu putem lăsa oamenii să alerge pe stradă cu arma în mână!
Ar părea că orașul e un loc nesigur.
În afară de asta, eu trebuie să fiu aici.
Șeful poliției nu a apărut. Cred că nu îi pasă.
Ai grijă să nu-mi stai în cale. Camerele TV sunt acolo.
Ar trebui să te simți ca acasă.
De ce nu te calmezi?
- Chiar așa, de ce nu te calmezi? - N-am nimic.
Vezi-ți de treabă! N-am venit să-ți stau pe cap!
- Îmi fac treaba. - Amândoi suntem polițiști.
- Suntem de aceeași parte, nu? - Da.
Bine.
Mă bucur să te văd. Mulțumesc.
Da, domnule primar. Ne vedem curând.
Nu, am înțeles.
Bătrânul își căuta scutecele. Le-a lăsat aici?
Nu înțeleg de ce nici un doctor nu a descoperit ce are la inimă.
Fiul meu a făcut o mulțime de controale de când s-a născut.
Cum de n-au descoperit medicii nimic?
Poate că nu a fost consultat prea amănunțit.
De ce nu?
- Ai o poliță tip HMO? - Da.
Ăsta e răspunsul...
HMO plătește medicii ca să nu facă controale amănunțite.
Așa costă mai puțin.
Dacă Mike ar fi avut nevoie de un consult suplimentar,
iar asigurările spuneau că nu suportă costul lui, doctorul își ținea gura,
iar de Crăciun primea un bonus de la asigurări.
- E adevărat? - E posibil.
Puțin probabil, dar e posibil.
E posibil că doctorii să fi știut că e ceva în neregulă
și ar fi putut să-l trateze?
Cine știe? Habar n-am...
Nu o lua ca pe o chestie personală, dar sunteți niște pungași cu toții!
- Habar n-ai despre ce vorbești! - Și cu chestia aia cum rămâne?
- Chestia? - Promisiunea aia, cum îi spune...
- Jurământul lui Hippocrate. - Mai degrabă jurământul ipocriților.
Cum sună, doctore?
Jur solemn că voi avea grijă de cei bolnavi și de cei muribunzi
până când nu vor mai fi grav bolnavi.
- Așa e? - Exact.
Ciudat, dar nu e foarte departe de adevăr.
Porcăria asta se întâmplă tot timpul.
Paramedicii aduc victima unui accident, iar când administrația află
că nu are cu ce să plătească, o fac pachet!
- Spitalele nu pot refuza pacienții. - Nu există legi împotriva lor?
Dar, dar legile pot fi ocolite!
Singurul lucru pe care trebuie să-l facem e să-i stabilizăm
și după aceea nu mai suntem responsabili.
- Nu e așa. - Ba da.
Poate nu la etajul V, dar aici așa e.
Fără bani, îți pun un pansament, îți dau un șut în fund și te scot afară.
Taci! Am auzit destule tâmpenii azi!
Dacă vreți să mă priviți ca pe un vampir, n-aveți decât!
O să fiu tipul cel rău! Dar cine mă-sa ține arma?
Domnule locotenent!
John, sunt Frank Grimes.
Linia asta e supravegheată. Dacă ridici receptorul, dai de mine.
Cu ce te pot ajuta?
Ce se mai aude cu lista?
De asta mă ocup, dar mai am nevoie de timp.
Nu mai am timp, Frank.
- Să vorbim despre ostatici. - Ce vrei să știi?
Ce se petrece? Ce fac?
Sunt bine.
Mâncăm acadele și discutăm despre HMO. Te așteptăm.
- Dă-le drumul câtorva! - De ce?
Dacă fac eu ceva pentru tine, faci și tu ceva pentru mine.
Arată-mi puțină încredere. Sunt cam mulți indivizi nervoși pe aici.
Mulți ar respira ușurați, dacă ar vedea niște figuri fericite.
O să fac ceva pentru tine, după ce faci și tu ceva pentru mine!
Vreau ca numele copilului meu să fie pe lista aia. Nu glumesc, Frank.
- Arată-mi că ai încredere, John. - Încrederea nu mă ajută.
Cine e? El?
Până acum nu mi-ai câștigat încrederea.
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Da...
Are dilatare de șase centimetri, iar copilul e în prezentare pelviană.
Trebuie să o ducem imediat la maternitate.
- John! - Stai puțin, Frank.
Aici!
- Ce naiba se întâmplă? - Ll cunoști pe individul ăsta?
Îl cheamă John Archibald. Fiul lui e la Terapie Intensivă.
Pune pe cineva să-l păzească. Trebuie să vorbesc cu mama lui.
- Mai ești acolo, Frank? - Da, John, sunt aici.
M-am răzgândit. O să las niște ostatici să plece.
Asta e grozav, John!
Dar după ce fac asta, pornește cronometrul! Înțelegeți?
E 16:15.
Ai o oră, până la 17:15. Ai înțeles, Frank?
Dacă băiatul meu nu apare pe lista ăia până la 17:15, cineva o să moară!
- Nu face o prostie! - 17:15, Frank!
Cinci și un sfert! Fă ceva pentru mine!
- Am înțeles. - Ești polițist. Cheamă legistul.
E de rău, Frank. Trebuie să rezolvăm chestia asta.
E în ordine, Miriam.
- Rosa? - Da?
Să mergem.
Dle Archibald, vă rog, lăsați-l pe soțul meu să vină cu mine.
Nu, vreau să pleci de aici. N-o să pățesc nimic.
- La naiba, eu plec. Sunt liber! - Steve, nu!
- Ce fel de bărbat ești? - Ia mai du-te undeva, Tyrone!
Poftim? Mă înjuri de mamă?
- Mă înjuri de mamă? - Ia stai! Liniștește-te.
Ia să te văd, durule!
Julie, scumpo, ia arma!
Ia arma aia!
Împușcă-l! Chiar în mutră, Julie!
Împușcă-l în mutră, Julie! La armă!
Ești nebună?
Ce faci?
Hai odată!
- Max, ai cătușe? - Da.
Doamne!
Putoare infectă!
Asta pentru că m-ai bătut de m-ai uscat.
Iar asta e pentru că ai fost un dobitoc.
Și asta...
Asta e pentru că m-ai făcut "putoare".
Pe asta am simțit-o și eu.
Nu mai am de gând să fiu gașca ta!
La naiba! Ai și fund ca lumea și mușchi...
Știam că nu ești blondă naturală.
Vino încoace.
Să mergem.
Orice ar fi, să știi că se va rezolva totul.
- Ai înțeles? - Da.
- Nu-ți face griji. - Bine.
Să nu-ți faci deloc griji. Voi fi mereu alături de tine.
Nu trage!
O să eliberez câțiva ostatici. Nu trageți!
Voi doi...
Dați-i drumul, amândoi!
- Mulțumesc mult, domnule. - E în ordine. Hai, Rosa.
Ai grijă de copil.
Tipul înarmat tocmai a eliberat câțiva ostatici,
care vor sta de vorbă cu echipa de urgență.
Va obține John Q. o inimă pentru băiețelul lui?
Doar timpul ne-o va spune. De la Hope Memorial...
E adevărat că o victimă a fost abandonată
după ce tipul a preluat controlul asupra camerei de gardă?
- El l-a lăsat să intre. - Aveți vreun comentariu?
Omul a fost grav rănit. Dacă nu l-ar fi lăsat înăuntru, ar fi murit.
Doamnă, e totul în ordine?
Da, mă simt bine. Avem un copilaș.
Aveți de comentat ceva în legătură cu bărbatul înarmat?
John Q... E un om tare bun.
- Tipul înarmat? - E un om tare bun.
Au o cameră acolo. Urmăresc o înregistrare...
- De unde știi? - Se uită la ceva.
Vreau să știu la ce. Poți s-o iei?
Dacă o au, o pot lua.
Credeți că dl Archibald e singurul care are un copil bolnav?
Ați trecut pe la clinica copiilor infectați cu HIV? E un etaj întreg.
Oamenii se îmbolnăvesc și mor. Așa e viața.
Mă confrunt zilnic cu astfel de decizii.
Un bărbat amenință că va ucide oameni nevinovați,
pentru că nu i-ați ajutat fiul.
În țara asta sunt 50 de milioane de oameni fără asigurare.
Dacă vrei să schimbi asta, sună-ți congresmanul!
De ce nu-i spunem că numele fiului lui e pe listă?
Are vreo logică?
Cum o să afle?
Scuzați-mă. Puteți să veniți să vă uitați?
Dle sergent, Wally Pitoniak, șeful pazei.
- Îmi pare bine. - Am găsit locul.
Acesta va fi. X reprezintă telefonul.
- Care? - Mărește imaginea.
Telefonul de acolo...
Inspectorul Monroe spune că poliția va face ceea ce este necesar
pentru a nu periclita viața și siguranța acestor ostatici.
Țara asta...
Nu te mai poți duce nicăieri fără să fii furat sau omorât...
Copiii își ucid colegii, alții omoară "din mers"...
Nu mai intru în nici o poștă!
- Taci, Mitch! - Taci tu!
Îl urăsc pe ticălosul ăla, dar are dreptate.
Știți cât de ușor e să-ți cumperi o armă? Durează cinci minute!
Înțeleg că puștiul tău e bolnav, John. Dar cu ce e el mai bun ca mine?
- Și eu am viața mea! - Da, dar tu ești asigurat.
Deci o să mă împuști? Asta le-ai spus polițiștilor.
Ai zis că o să moară toți, dacă fiul tău nu primește o inimă nouă.
Cum se va sfârși chestia asta? Care e următoarea mișcare?
Nici una. Nu știu ce o să fac.
Aștept un miracol! Un act divin!
Doamnă Archibald?
Putem discuta cu dv., vă rog?
E numai vina mea!
Când mi s-a spus că Mikey va fi externat, l-am sunat pe John
și i-am spus să facă ceva. Orice...
- Dar nu m-am gândit... - Înțeleg.
- E un tip violent? - Nu. E calm și delicat.
- N-ar omorî nici o muscă! - El nu spune asta.
Zice că va omorî oameni.
Vreau să știu... S-ar putea să fiu indiscret,
dar a făcut vreo instrucție militară?
- De ce mă întrebați asta? - Ce?
Înțeleg ce se întâmplă.
Vreți să spun ceva ce veți folosi împotriva soțului meu.
Are mari probleme și vom avea nevoie de dv. să vorbiți cu el.
Să lămurim ceva.
Nu mă puteți face să spun ceva împotriva soțului meu.
Îl sprijin în tot ceea ce face. Sunt de partea lui, nu de a dv.
- Doamnă Archibald... - N-am ce vorbi cu dv.!
V-aș spune eu ce cred despre dv., dar sunt creștină.
Lăsați-mă în pace. Trebuie să am grijă de copilul meu bolnav!
Am hotărât să-l pun pe Michael pe listă.
- Spitalul va plăti totul. - Serios?
Da.
Mulțumesc!
Doamne, îți mulțumesc!
Ești bună.
- Poftim? - Ce teatru ai jucat!
Îmbrățișarea liniștitoare, privirea sinceră...
O clipă, chiar am crezut că îți pasă.
De la Hope Memorial transmite în direct Tuck Lampley.
Mulțimea din fața spitalului Hope Memorial e din ce în ce mai mare.
Echipele de intervenție au sosit, iar situația e foarte tensionată.
Alături de mine se află James Palumbo, prietenul lui John Archibald.
Dle Palumbo, ce ne puteți spune despre John Archibald?
Trebuie să fiu sincer, Tuck. Chestia asta e groaznică.
Ar fi putut fi evitată cu ușurință.
Nu s-ar fi întâmplat nimic, dacă John ar fi fost milionar.
Sau dacă l-ar fi chemat Rockefeller. Dar John uneori nu pricepe...
Nu pricepe că tot ce ni se pare nouă sfânt nu face doi bani în țara asta.
Numai banii contează.
Unii au, alții nu au.
Unii câștigă bine, alții mai puțin bine, iar alții deloc.
În spitalul ăla se fac operații complicate, simple și ghinioniste.
Există mulți oameni, Tuck. Mulți care nu au 250 000 de dolari...
E păcat să dai deoparte un astfel de om.
Mi se pare că e ceva în neregulă cu sistemul, nu cu un singur om.
Dar ce știu eu? Sunt un muncitor într-o fabrică...
Văd că vă supără foarte tare, dar dacă ați putea vorbi cu John Q.,
ce i-ați spune?
Sunt alături de tine. Ai grijă ce faci!
Aceasta a fost părerea lui.
În direct de la Hope Memorial, Tuck Lampley.
Ce se întâmplă? Unde sunt ceilalți?
Trimitem pe cineva acolo prin conductă de aerisire.
Dacă îl aducem la telefonul ăsta, putem trage direct!
- Serios? - Da, domnule locotenent.
Când ne spuneți dumneavoastră...
Monroe!
- Mă sună nevastă-mea. - Mai rău, bunicul tău...
Vino încoace!
Să n-aud nici un cuvânt, Frank!
Ticălosule! M-ai lucrat pe la spate!
Ce vrei de la mine, Frank? Uită-te cât e ceasul!
Individul a spus că la 17:15 va începe să omoare oameni...
- Ce tâmpenie! - Care e ideea ta?
Nu există idei minunate, mai ales în situația asta!
Dacă pot să-l împușc, să știi că o să o fac!
Tu întotdeauna faci asta! Ce tot spui?
Soția lui a fost de acord să vorbească cu el. Las-o să-l convingă.
Exact asta o să fac.
O folosești pe soția lui ca să-l atragi în cursă?
Folosesc tot ce se poate!
Dacă vrei, îți fac și o schiță! În situația asta pierdem toți!
Dacă o să înceapă să omoare ostaticii, situația e rea de tot!
- Și dacă cedăm, e la fel de rău! - Pentru cine?
Pentru toată lumea. Pentru mine, pentru tine, pentru toată lumea...
E an electoral. O să fie rău.
Orice se va întâmpla, individul nu va supraviețui!
Așa că îl omori! Mamă, ce noroc!
Nu mă deranjează să omor un ticălos!
Dar mă deranjează să fie rănită o persoană nevinovată,
atunci când sunt eu responsabil!
Știi ceva, Frank? Nu te mai ocupi de cazul ăsta!
Poftim?
Nu-mi purta pică, dar ești liber! Acum mă ocup eu de asta!
- Tu? - Da, eu.
Mă crezi un novice? De unde zici că le am pe astea?
Ai grijă!
Am mulți ochi ațintiți asupra mea!
Cineva trebuie să ia o decizie! Nu o să faci tu asta!
O fac eu!
Și cu ostaticii, cu ființele umane, cum rămâne?
Ar fi bine să stea cu capul la cutie!
Minunat!
- Ce e asta? - S-a oprit aerul condiționat.
Contez pe tine. Să nu mă lași baltă. Te sun eu.
Scuză-mă.
Nu mă atinge! Scuză-mă! Mulțumesc.
- Tuck Lampley, Canalul 8... - Bine.
Mulțumesc, domnule ofițer. Scuzați-mă.
Unde e caseta mea?
Trebuie doar s-o decodez. E aproape gata.
Mai repede! Am pe cineva la Cardiologie.
Polițiștii vor să facă legătura telefonică între tip și soția lui.
Ești cu soția lui? Să facem legătura.
Alo?
Ar fi bine să nu fie o păcăleală, Frank.
- John? - Denise?
Bună, iubitule.
- Suntem pe listă. - Poftim?
Tocmai a fost Payne pe aici. Numele lui Mikey e pe listă. Ai reușit!
Suntem pe listă? Bine...
E grozav, iubito!
- Avem sunet! - Bine.
Dar imagine? Am nevoie și de imagine!
Stai nițel! O să te fac celebru!
E în regulă, iubito. Mikey ce face?
Nu prea bine. Cred că se duce...
Poftim?
Au făcut tot ce au putut pentru el, dar e din ce în ce mai rău.
Doamne!
Bietul nostru copil!
Te rogi pentru copilul nostru, John?
Da, mă rog. Știi că fac asta.
Șah mat!
- Tura albă, mă auzi? - Te aud.
O să fie bine, iubito.
O să supraviețuiască.
Jur pe viața mea că o să supraviețuiască. Ai înțeles?
Bine.
Trebuie să mă crezi. Înțelegi?
Înțeleg.
Mikey e treaz? Pot să vorbesc cu el?
Așteaptă puțin.
Doamne!
Am reușit! Șefule, am reușit! Avem și imaginea!
- Ești minunat! - O pun pe monitor.
Ce mai aștepți? Grăbește-te!
Freddy, jur că...
Nigel, te miști că ochiul mortului! Mai repede!
Cum îmi stă părul? Nu contează!
Trei, doi, unu...
Tuck Lampley, de la Hope Memorial, vă prezintă în exclusivitate
povestea unui tată disperat care încearcă să-și salveze fiul.
Iubitule, e tatăl tău la telefon.
Campionule!
Ce face băiatul meu? Mai reziști?
Da. Tu ce faci?
Eu? Bine. Nu-ți face griji pentru mine. Sunt bine.
Cum de nu ai venit la mine?
Sunt foarte ocupat. Nu pot pleca chiar acum,
dar sunt foarte aproape de tine.
Mama spune că am nevoie de o inimă nouă.
Așa e, campionule.
- Ce nu e în regulă cu inima mea? - Nu e nimic în neregulă.
Doar că ai nevoie...
Ai nevoie de o inimă mai bună ca să fii mai puternic. Asta e tot.
O să-ți pună o inimă nouă, care o să te facă să fii mai puternic.
- Bine. - Bine?
- Tată? - Da?
O să mor?
Nu, sigur că nu o să mori.
De unde știi?
La ce-ar mai fi bună lumea asta fără tine?
E cel mai grozav lucru pe care l-am văzut vreodată!
Fără ține lumea nici nu o să mai existe.
Asta e știrea vieții mele!
Mike, ascultă-mă.
Aștept ordinul dv.
Știi că te iubesc, nu-i așa? Știi cât de mândru sunt de tine, nu?
Da.
Voiam să fiu sigur că știi asta.
Am vrut să-ți spun asta, ca să nu uit.
Trage!
Nu-l văd bine. Mai aștept!
Ia arată-mi cum face Chris Cormier?
Da, Chris Cormier e grozav!
Este. Așa ești și tu.
Te iubesc, tată.
Bine, fiule.
Vorbim mai târziu.
- Te iubesc din toată inima, fiule. - Și eu te iubesc, tată.
La naiba!
Apari la televizor!
Pe Canalul 8!
A fost doborât!
Nu a fost doborât!
Fir-ar al naibii!
Asta e foarte rău, Gus.
- Domnule... - Nu acum!
Vă caută domnul primar. Ar trebui să terminăm înregistrarea.
Presa a interceptat semnalul. A apărut în direct pe postul național.
- Mikey nu o să supraviețuiască. - Dar lista?
Ce listă? Trag în mine. Trag în noi.
Nu o să-mi ajute fiul!
Se pare că trăgătorul a pătruns în spital prin...
- O să mă arestezi? - Șterge-o de aici!
Fii serios! Tocmai ați tras într-un om nevinovat, la o oră de vârf la TV.
Unde e Grimes?
Unde e locotenentul Grimes?
Bine.
- Ce e bine? - Să vedem ce vrea.
Glumești!
Nu mă freca! Am dat-o în bară.
Trebuie să mă salvezi. Am nimerit în rahat! Te rog, Frank.
Te rog! Fac cinste cu o friptură!
Aș prefera o rață chinezească. Să mergem!
A-R-C-H-I-B-A-L-D...
Trimit prin fax toate actele, acum!
Nu trageți!
Nu trageți! Lăsați armele!
Sunt o mulțime de camere. Să nu faceți ceva!
- Cine e cu tine? - Sergentul Moody.
- Șeful poliției, Monroe. - Ce se întâmplă aici, John?
N-are pantaloni pe el!
M-ai mințit, dle locotenent!
Ai spus că o să suni și nu ai făcut-o!
Ți-am dat ostatici, dar nu m-ai mai sunat. De ce?
Pentru că ai vrut să mor!
- Nu vrea nimeni să te omoare, John. - Nu vrea nimeni să mă omoare?
- Nimeni? - Nu.
- Nici unul dintre ei? Nici el? - Nu.
Bine. Ce e asta?
Ce e asta?
Ce credeai că se poate întâmpla?
Vrei să-ți spun adevărul?
Chestia asta o să se termine rău pentru tine, John!
Nu ai decât două posibilități: pușcăria sau moartea!
Fiul meu e foarte bolnav. Are nevoie de ajutor.
Înțeleg. E greu să fii bărbat în ziua de azi. E greu să știi ce e bine.
Dar lasă arma jos, John.
Nu mă auzi, Frank! Fiul meu e bolnav!
Asta e tot ce contează pentru mine! Cu asta s-a încheiat discuția!
Când cineva e bolnav, merită să fie ajutat!
Bolnav, ajutat!
Nu am de gând să-mi îngrop copilul!
Vreau să mă îngroape el pe mine!
Crezi că îi pasă cuiva de tine? Nu!
Tu ești cel care a provocat totul.
Nu-i pasă nimănui, John. Ăsta e adevărul.
Numai ție îți pasă!
Suntem numai noi doi și armele astea îndreptate spre tine!
Ce vrei să faci? E decizia ta!
Îmi vreau fiul.
Vreau ca fiul meu să fie aici, cu mine.
Nu pot face asta, John.
Dacă mi-l dați pe băiatul meu, vi-l dau pe trăgător!
Și apoi se va încheia totul.
Dacă mi-l dați pe fiul meu, mă predau și toată lumea pleacă acasă.
Toată lumea e în siguranță.
Aduceți-mi-l pe fiul meu!
Ce zici, Frank?
Să i-l dați pe fiul lui. Nu va răni pe nimeni dacă e cu el.
Obiectivul nostru e să scoatem ostaticii de acolo, nu să-i băgăm.
Nu e un ostatic. E propriul lui fiu.
Toți oamenii ăștia au apărut la știri?
Hotărăște tu, Frank!
Da...
Dați-i fiul!
Stai nițel! Nu!
Sunt mama lui. Trebuie să fiu lângă el.
Stați acolo!
Plecați, acum!
Avem probleme, John. Tensiunea lui Mike a scăzut la 40.
Tensiunea arterială trebuie să fie mai mică. E 35.
Îmi pare rău, John. Fără o inimă nouă, nu va supraviețui.
Bine. Ia-o pe a mea!
- Ce? - M-ai auzit!
- Ia inima mea și pune-i-o lui Mike. - Ai înnebunit de-a binelea!
- Nu poți vorbi serios. - Ba da. Al naibii de serios!
Doamne!
- Dar o să mori. - Iar fiul meu va trăi!
- Nu poți face asta. - E singura modalitate.
Nu, fizic vorbind nu poți face asta.
Ba da. Mă sinucid.
Mă deschideți, îmi luați inima... E perfect!
Asta e o nebunie!
Nu putem luă inima ta și să i-o punem lui Michael.
Sunt prea multe necunoscute.
Găsirea unui donator compatibil cu primitorul e un lucru complicat.
- Trebuie făcute anumite teste. - Care anume?
Analize de sânge, măsurarea cavității toracice...
Dacă probele de sânge nu sunt compatibile...
Știu totul despre compatibilitate. Am fost testați în amănunțime.
Avem amândoi grupa B pozitiv, probele de țesut se potrivesc,
inima lui e mai mare de trei ori decât una normală, deci a mea e bună.
- Știi bine că suntem compatibili. - Nici nu se discută!
Îți spun eu, doctore, că o să supraviețuiască.
Nu pot face asta, John!
Deci dacă o să mor, n-o să iei inima mea să îi salvezi viața?
O să lași să moară doi oameni, din cauza unui detaliu tehnic?
Cred că John vrea să facă un lucru corect.
Cred că e foarte curajos!
Ce crezi că ar vrea Mike? Dar soția ta?
Mike e prea tânăr să știe ce e bine pentru el. Eu trebuie să-l protejez.
Și Denise ar face același lucru.
John, știu că e rău ce se întâmplă cu Mike. E cel mai rău lucru posibil.
Dar dacă te sinucizi, nu o să rezolvi nimic.
Uneori trebuie să-L lași pe Dumnezeu să hotărască.
Acceptă situația așa cum e...
Ce să accept?
- Că Mike va muri. - Nu, nu accept asta.
Niciodată!
Resping chestia asta! Bine, ți-e pacient! Înțeleg.
E un copil bun. Adoră bodybuilding-ul.
Asta vrea să facă. Poți să crezi?
E simpatic. O să-ți placă, dacă o să-l cunoști.
- Dar îmi place. - Bine. Atunci, te implor!
- Încalcă regulile! - Aș vrea, John. Zău!
Dar ceea ce ne ceri tu depășește orice limită și nu e etic!
Eu depășesc limita? Tu sări calul!
Întregul sistem face asta! Și cui îi pasă?
Poate că nu înțelegi despre ce vorbesc!
Puțin îmi pasă! Fiul meu va trăi!
Poate că n-ai priceput încă! Aș face orice ca el să trăiască!
Și ce o să faci? O să mă împuști, dacă nu operez?
Nu. O să mă sinucid!
Bine? Să vedem ce se întâmplă!
Despre asta e vorba, nu? Are nevoie de un donator!
Cineva trebuie să moară, pentru ca el să poată trăi.
Sunt tatăl lui. Eu o să mor!
Bine.
Ce e bine?
- Dacă asta vrei, o să o fac! - Îl lași să se sinucidă?
Dacă tot e mort, de ce nu?
Ești cel mai bun chirurg din câți cunosc.
Nu poți renunța la cariera ta pentru ei...
Dacă faci asta, ești terminat!
Și ce o să facă? O să mă dea în judecată?
O să mă excludă din barou? O să mă dea afară din club?
Nu. Ăsta e un spital.
Dacă va exista o inimă disponibilă, n-o să o las să se irosească.
Dle doctor, dle Maguire, să ne pregătim pentru operație!
Puneți-o pe masă!
Cât timp avem pentru recoltare?
45 de minute.
Bisturiele sunt pe masă...
Ce avem aici?
Donator de sex femeiesc, 26 de ani, de 157 cm.
Ficatul și rinichii sunt folosibili.
- Plămânii? - Da.
Și plămânii sunt buni. Inima?
- E bună. - Inima e bună.
Grupa de sânge?
B pozitiv.
Ăsta e testamentul meu.
Aici scrie că îi las inima fiului meu. Trebuie să semneze doi martori.
Eu nu semnez așa ceva! N-am de gând să te văd murind!
Nici eu.
Cu cât semnați mai repede, cu atât plecați mai repede acasă.
- Bine. Eu semnez. - Și eu.
O să te duci acolo și o să te omori?
- Un singur lucru mă poate opri. - Care?
- Dacă Mitch are grupa B pozitiv. - Nu!
Nu, jur că am grupa 0.
Mulțumesc. Să fii cuminte! Ai grijă de tine!
Ne vedem "dincolo", pe lumea cealaltă!
Pot vorbi puțin cu el?
Mulțumesc.
Mike!
- Ce faci, amice? - Tată!
- Mi-ai adus o inimă nouă? - Da. Ți-am adus una nouă.
Cred că ai un înger păzitor!
Mike, încearcă să mai rămâi treaz un minut!
- Trebuie să-ți spun ceva. - Bine, tată.
S-o asculți întotdeauna pe mama ta.
Ai înțeles?
Să faci tot ce îți spune ea.
E cea mai bună prietenă a ta.
Să-i spui că o iubești în fiecare zi.
Bine, tată.
Acum ești prea tânăr pentru fete, dar va veni timpul...
Când o să vină, tratează-le ca pe niște prințese,
pentru că asta sunt.
Când spui că faci ceva...
Când spui că faci ceva, să-ți ții cuvântul.
Pentru că trebuie să ai cuvânt. Asta e tot ce ai.
Dacă poți, ai grijă să ai bani!
Chiar dacă va trebui să vinzi pe cineva, ai grijă să scoți bani!
- Nu fi prost ca tatăl tău! - Bine.
Totul e mult mai simplu când ai bani, fiule.
Să nu fumezi!
Să fii bun cu ceilalți!
Dacă cineva vrea să profite de tine, nu uita, fii bărbat!
Să nu te bagi în necazuri. Te rog.
Ai grijă să nu ai probleme.
Există multe lucruri minunate!
Nu o să te părăsesc niciodată.
Voi fi mereu cu tine!
Chiar aici!
Te iubesc, fiule.
Ne vedem mai târziu.
Iisuse!
Să trecem la treabă!
Stai nițel! Arma aia a fost goală tot timpul?
Da. Numai gura e de mine.
Tot timpul m-am gândit numai să mă omor pe mine.
Poate că ar trebui să aducem niște prosoape.
Dră Payne! N-o să vă vină să credeți!
- Ce anume? - Am găsit un donator.
B pozitiv, Michael W. Archibald, singurul în stare critică din țară.
Fir-aș să fiu!
Mi-e sete.
Dnă Archibald? Avem vești foarte bune!
Iisuse!
E pusă piedica.
- E adevărat? - Avionul tocmai a aterizat la O'Hare.
- Elicopterul ajunge în 15 minute. - Faceți dv. onorurile?
John, iubitule, eu sunt!
Nu funcționează!
John!
Te rog, iubitule, răspunde! John, poți să...
John, e un miracol! Au găsit o inimă!
John, e un miracol!
Au găsit o inimă!
Inima e aici. Repet, inima pentru micul Mike Archibald a sosit!
Ce sfârșit incredibil pentru această zi agitată!
Intrăm!
Ostaticii ies.
Unu, doi...
Se pare că sunt epuizați după această experiență traumatizantă.
Les și mai mulți. Mâini ridicate în aer...
În sfârșit liberi!
Poliția îi conduce într-un loc sigur.
Cum vă simțiți?
Mai vine cineva. E John Q.
John Q. a ieșit cu mâinile sus. A pus arma jos!
Se pare că se predă.
Bravo, John!
Poliția se apropie cu precauție.
L-au prins pe John Q.
Are cătușele puse. Se pare că s-a terminat.
Dacă pozele spun mii de cuvinte,
atunci aceste imagini exprimă volume întregi.
Acum, când așteptarea s-a încheiat, vă reamintim
că ați urmărit transmisiunea în direct a Canalului 8,
prin intermediul căruia ați urmărit tot ce s-a petrecut la Hope Memorial.
Sunt Tuck Lampley.
Deschideți ușile!
Inima!
Mulțumesc.
Foarfece!
E foarte slăbit.
Te rog, puneți-le singur. Nu te grăbi!
Trage!
E gata.
Crește tensiunea.
Unu, doi, trei!
A mers, John! A mers!
Celălalt subiect important...
John Q. va fi judecat azi pentru răpire și pentru încercare de omor.
Asta doar pentru că HMO nu a vrut să acopere
costul transplantului de cord pentru fiul lui.
Pentru HMO va fi mai scump să nu accepte să acopere o poliță.
Mai există încă 40 de milioane de americani care nu sunt asigurați.
Subiectul din această seară, în timp ce procesul continuă,
este: John Quincy Archibald este un răufăcător sau un tată erou?
Hotărâți dv.
Dă-i în judecată și cere-le milioane de dolari, ca să-i înveți...
De ani de zile știm că sistemul de sănătate e o porcărie.
Guvernului puțin îi pasă de noi!
Cred că John Q. a folosit unul dintre planurile de sănătate
bazate pe credință.
Un plan prin care tu te rogi, iar guvernul nu face nimic.
Inamicii pe care încercăm să-i găsim suntem chiar noi.
Ăsta e adevărul.
Noi suntem cei care distrugem sistemul național de sănătate.
TREI LUNI MAI TÂRZIU Noi suntem cei care nu vrem să plătim taxe mai mari!
Pentru această problemă, va trebui să vă uitați în oglindă.
La o parte! Să mergem!
Cum te simți acum, John?
- Juriul a stabilit verdictul? - Da, domnule judecător.
În privința primului cap de acuzare, tentativă de omor,
îl găsim pe acuzatul John Quincy Archibald nevinovat.
Liniște, vă rog!
În privința celui de-al doilea cap de acuzare, uz de armă,
îl găsim nevinovat.
Liniște!
În privința celui de-al treilea cap de acuzare,
răpirea și sechestrarea lui Julie Byrd, Max Conlan, Rosa Gonzales,
dr. Ellen Klein, Lester Matthews, Steve Maguire,
Miriam și Steve Smith, dr. Raymond Turner,
Mitch Quigley, Debby Utley,
îl găsim pe acuzat...
Vinovat...
Liniște! Sentința se va pronunța peste o săptămână.
Toată lumea în picioare!
- Care crezi că va fi sentința? - Va sta nițel la închisoare.
Judecătorul îi va da trei până la cinci ani.
O să încerc să scot numai doi. Îmi pare rău.
- Te simți bine? - Da.
Să ai grijă de mama. Acum tu ești bărbatul în casa aia.
Dacă ai vreo problemă, apelează la Jimmy și la Gina.
Bine.
Sunt atât de mândră de tine!
Să nu te lași descurajat! Să nu-ți faci griji!
Tată...
La revedere.
Nu "la revedere". "Ne vedem mai încolo."
John!
Ai grijă de tine! Ești eroul meu!
Tată!
Îți mulțumesc!
ROMANIAN
Dvdrip by okota_99.